‫- לפני שלושה חודשים -‬
‫וואו!‬
‫היא גדלה כל כך הרבה תוך שבועיים!‬
‫זה בגלל שהאצנו את הגדילה בעזרת זיד-02 ו...‬
‫לא שמעת את כל זה כבר?‬
‫את אמורה לדעת את כל זה.‬
‫אני מתנצלת. אני כבר יודעת את זה.‬
‫זה מרגש לראות את הדבר האמתי, נכון?‬
‫בואי נתחיל.‬
‫טוב. אני אלך להתכונן.‬
‫- ריילגאן -‬
‫השמש כה חזקה, אפילו בצל.‬
‫אני לא רוצה להישרף,‬
‫אבל בלי שמש זה לא באמת קיץ!‬
‫תראי! קיצאדה!‬
‫מעולם לא ראיתי אותה מתנהגת באופן כה מוזר.‬
‫עדיין יש זמן עד שהן יגיעו.‬
‫קורוקו!‬
‫כן?‬
‫את רוצה לשתות משהו?‬
‫אני מזמינה אותך!‬
‫בדרל כלל היא פשוט בועטת ‬ ‫במכונה כשהיא רוצה משקה,‬
‫ועכשיו היא מציעה לקנות לי משקה?‬
‫נו?‬
‫אני אקח קפה קר.‬
‫אני מצטערת!‬
‫לא תקעתי את הפרצוף בחזה שלך בכוונה.‬
‫לא התכוונתי!‬
‫אני יודעת.‬
‫עלייך להיות יותר זהירה.‬
‫טוב, מה אני אקח?‬
‫מה לכל הרוחות?‬
‫מה לא בסדר אתה? אחות גדולה לא כל כך תמימה!‬
‫האם היא מזויפת?‬
‫אני אקח משקה קוקוס.‬
‫היום את לובשת‬
‫תחתון כתום מנוקד עם קצת...‬
‫מה לעזאזל?‬
‫לא משנה.‬
‫את כנראה אמתית.‬
‫הנה הן!‬
‫סליחה על האיחור!‬
‫מה אתן עושות?‬
‫וואו, שיזוף יפה!‬
‫לאיפה אתן רוצות ללכת היום?‬
‫אני צריכה לקנות כמה דברים‬
‫לקראת הסיור העירוני.‬
‫אה, נכון. זה קורה בקרוב.‬
‫לאיפה את הולכת, מיסאקה?‬
‫לעיר האמנות, נראה לי.‬
‫את מתכוונת לאי המלאכותי בקליפורניה?‬
‫אה... כן.‬
‫גם אנחנו הולכות לשם!‬
‫באמת?‬
‫אז אנחנו נהיה באותה קבוצה!‬
‫זה אומר שחמשתנו נוכל להיות יחד!‬
‫נוכל ללכת לקניות, אולי לאכול בחוץ.‬
‫כן! יש שם גם חוף ים!‬
‫אני מצפה לכך בקוצר רוח!‬
‫אני ממש רוצה לקנות בגד ים חדש,‬
‫אבל יש דברים שעליי לקנות קודם לכן.‬
‫הלוואי שהיו לי כמה מכרטיסי האשראי האלה.‬
‫היי, סאטן!‬
‫אני יודעת! סתם צחקתי.‬
‫דרך אגב, יש חדש לגבי העניין הזה?‬
‫באמת חשבת שמשהו מרגש יצוץ לפתע?‬
‫אני מבינה.‬
‫את ממש סקרנית.‬
‫זה פשוט מטריד אותי.‬
‫מה אם זו הייתה רק ההתחלה ‬ ‫של משהו גדול יותר?‬
‫למה את חושבת כך?‬
‫חוש האגדות העירוניות שלי רומז לי!‬
‫הנה את מתחילה שוב.‬
‫״שוב״? מה זה אמור להביע?‬
‫כאילו, תחשבי על...‬ ‫-הם זה דבר רע?‬
‫אל תדאגי, הארואה.‬
‫סאטן תמיד מתבדחת ככה.‬
‫היי, אויהארו!‬
‫למי אכפת מזה בכלל?‬
‫קדימה, בואו נזוז.‬
‫אנחנו לא רוצות לבזבז את כל היום.‬
‫חכי, אחות גדולה!‬
‫זהו זה!‬
‫זה הכול?‬
‫כן, רק רציתי להשלים חוסרים ‬ ‫של דברים שנגמרו.‬
‫מה אתן קונות?‬
‫אה...‬
‫סיר אורז?‬
‫כן. התחלנו לבשל בבית מאז שהארואה הגיעה.‬
‫מה? אין לכן סיר אורז?‬
‫כן, יש לנו, אבל...‬
‫אה, כן. אתמול אמרת שהוא לא גדול מספיק.‬
‫כן.‬
‫אני מצטערת.‬
‫זו לא אשמתך, הארואה! גם אני אוכלת המון!‬
‫נכון מאוד! אויהארו היא זללנית רצינית!‬
‫סאטן!‬ ‫-היי!‬
‫איך הסיר הזה?‬
‫הוא נראה מרשים.‬
‫כן, נכון.‬
‫אבל הוא יקר מדי.‬ ‫-אפשר לקבל עליו הנחה?‬
‫בבקשה?‬
‫נראה לי...‬
‫אחות גדולה?‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫וואו!‬
‫אני לא מאמינה שקנינו משהו כזה אדיר!‬
‫לא ידעתי שמיסאקה מסוגלת להתמקח ככה!‬
‫וכך מתחילים חיי הבישול ‬ ‫החלומיים שלנו, הארואה!‬
‫הרים של אורז טעים.‬
‫יש להם כזה מבחר.‬
‫כן, נכון?‬
‫החנות הזאת כל כך מדהימה!‬
‫זה...‬
‫אבל הם חמודים מכדי לאכול אותם!‬
‫מה?‬
‫אני צוחקת! אל תהיי טיפשה!‬
‫איך הולך? מצאת משהו שאת אוהבת?‬
‫המבחר כזה גדול שאני לא מסוגלת להחליט.‬
‫מעולם לא בחרתי לעצמי בגד ים.‬
‫אני אעזור לך!‬
‫אני יוצאת!‬
‫מה דעתך?‬
‫אני חושבת שזה ילדותי מדי.‬
‫נראה לך?‬
‫טוב, בסדר.‬
‫גם זה קצת ילדותי מדי.‬
‫באמת?‬
‫ומה עם זה?‬
‫מיסאקה כה פעלתנית היום.‬
‫גם את חושבת ככה, אויהארו?‬
‫קרה משהו היום?‬
‫אני שמחה שמצאנו בגד ים שאת אוהבת, הארואה.‬ ‫-כן!‬
‫דרך אגב, זה המקום בו ראיתי אותך, מיסאקה.‬
‫את מתכוונת לבחורה שנראית בדיוק כמוה?‬
‫את עדיין תקועה על זה?‬
‫אבל היא נראתה בדיוק כמוה!‬
‫היא יכולה להיות הכפילה של מיסאקה!‬
‫זה מזכיר לי שמועה ששמעתי מקונורי.‬
‫הם רצו לשבט את רמה 5.‬
‫אה, פשוט...‬
‫שיבוטים?‬
‫זו שמועה כה טיפוסית לעיר האקדמיה.‬
‫דמיינו לכן, אם היה לכן שיבוט.‬
‫מה היית עושה, סאטן?‬
‫אני?‬
‫בואי נראה.‬
‫אני אחלוק אתה את שיעורי הבית.‬
‫אני אשאיר אותה בחדר בזמן ‬ ‫שאמתח את אחראית המעונות.‬
‫אני אוכל לאכול בשביל שני אנשים!‬
‫זה רעיון טוב!‬
‫אם את לא יכולה להחליט מה להזמין, ‬ ‫פשוט תזמיני את שתי המנות!‬
‫זה לא עובד ככה. כל אחת תוכל לאכול רק חצי.‬
‫נכון.‬
‫לא חשבתי על זה.‬
‫מה את היית עושה, אחות גדולה?‬
‫אם היית פוגשת את השיבוט שלך.‬
‫לא יודעת.‬
‫היא נראית כמו אדם אמתי!‬
‫ברור.‬
‫כך אנו משבטים אותן.‬
‫כפי שאת רואה, הרמה השכלית ‬ ‫שלה זהה לשל תינוק בן יומו.‬
‫היא לא מסוגלת להבין אותנו, ‬ ‫והיא לא מסוגלת ללכת.‬
‫מה את עושה?‬
‫מה? אני דואגת לה שלא תצטנן.‬
‫לא יהיה לנו זמן לכך בקרוב.‬
‫אנו דוחסים את שאר הדברים בבת אחת.‬
‫שפה, כישורים מוטוריים, דברים כמו מוסר,‬
‫בעזרתה של הקפסולה,‬
‫מוכנסים למוחות שלהן באמצעות החושים.‬
‫זה ברור לך?‬
‫יש לי שאלה בנוגע למה שאמרת קודם.‬
‫מה השאלה?‬
‫האם זה יעיל?‬
‫הן שורדות רק אם אנו מכוונים אותן.‬
‫עלינו לייצר אותן אחת אחת, לפי הדרישה.‬
‫לממונים בטח יש תכניות משלהם.‬
‫אנו רק עושים את מה שדורשים מאתנו.‬
‫היום כבר נגמר.‬
‫בקצב הזה, חופשת הקיץ תעוף ממש מהר.‬
‫עוד מעט תתחיל עונת חגיגות הקיץ.‬
‫נכון. שכחתי מזה לגמרי.‬
‫כן, זה לא מורגש בעיר האקדמיה.‬
‫התושבים פה בקושי חוזרים הביתה.‬
‫למי אכפת? כל עוד אנחנו ‬ ‫יכולות לבלות, הכול בסדר.‬
‫נכון מאוד.‬
‫בואו נעשה חיים!‬
‫אחרי הכול,‬
‫הקיץ רק התחיל!‬
‫- פרק 4: אגדה עירונית -‬
‫ארוחת בוקר בשעה כזאת.‬
‫את באמת בת אצולה, מיסאקה.‬
‫למי אכפת? אין לי שום תכניות להיום.‬
‫מה שיראי והבנות האחרות עושות?‬
‫קורוקו ואויהארו‬
‫עסוקות עם גיוסים למשמר התלמידים,‬
‫סאטן אמרה שגם היא עסוקה.‬
‫את כבר משתעממת? את אוהבת להתבודד.‬
‫לא ביקשתי את חוות דעתך.‬
‫שיהיה, סיימי את ארוחת הבוקר.‬
‫אני לא יכולה לסיים עם הניקיונות ‬ ‫עד שאת תסיימי.‬
‫בחייך! לפחות תני לי ליהנות מארוחת הבוקר!‬
‫אין לך שום דבר אחר לעשות?‬
‫מה אני יכולה לעשות...?‬
‫וואו! למה?‬
‫כל כך התרגשתי לקרוא את זה בחנות.‬
‫אני לא מאמינה ששבוע שעבר היה פרק כפול.‬
‫אני כל כך משועממת.‬
‫באמת?‬
‫מה?‬
‫חכי רגע!‬
‫את הילדה‬
‫שחיפשה אחר התיק שלה, נכון?‬
‫אם את משועממת, בואי נשחק יחד!‬
‫אני די עסוקה, האמת...‬
‫שקרנית! הרגע אמרת שאת משועממת!‬
‫גם אני שמעתי את זה!‬
‫טוב, תפסתם אותי.‬
‫אחות גדולה תשחק אתכם.‬
‫אחות גדולה?‬
‫היא בגיל הזה בו הם מנסים ‬ ‫להעמיד פנים שהם גדולים יותר.‬
‫כן!‬
‫רגע אחד!‬
‫כבדו את הגדולים!‬
‫שוב תפסת אותי!‬
‫מהר!‬
‫למה בעטת אותו כזה רחוק?‬
‫את באמת רוצה לריב עם תלמיד בית ספר יסודי?‬
‫מה?‬
‫אני מצטערת, חשבתי שאני ילדה בדיוק כמוך.‬
‫רשעית! מנוולת! טיפשה!‬
‫תגיד מה שאתה רוצה...‬ ‫-מכנסיים מתחת לחצאית!‬
‫מה אמרת, פרחח?‬
‫מה הפה המתחכם הזה אמר?‬
‫תפסיקי! הוא ייתקע ככה!‬
‫יום אחד אני אהיה ברמה 5 ואני אקרע אותך!‬
‫אני מחכה לך!‬
‫היי, היי!‬
‫את אשפית חשמל, נכון?‬
‫נראה לי.‬
‫היא כמו נאו-קון!‬
‫באמת?‬
‫כן, אבל...‬
‫זה כל מה שאני יכול לעשות.‬
‫כולם מתחילים ככה.‬
‫אם תתאמן, תלמד איך לעשות דברים נוספים.‬
‫אז הוא יכול לעשות אתך טלפון?‬
‫טלפון?‬
‫כאילו, לדבר עם חשמל!‬
‫זה לא אפשרי.‬
‫אני לא יכולה לדעת איפה הוא, ‬ ‫ובטח שלא לדבר אתו.‬
‫באמת?‬
‫טוב, אולי אם לא היה ‬ ‫שום דבר בינינו. לדוגמה, בים.‬
‫אבל בעיר,‬
‫ישנם כל כך הרבה תדרים חשמליים‬ ‫והכול הולך לאיבוד בגלל הרעש.‬
‫זה מבאס.‬
‫טוב, הייתה את תקרית היד העליונה.‬
‫יכולה להיות רשת של אנשים ‬ ‫שגלי המוח שלהם פועלים באותו טווח.‬
‫אבל זה לא סביר.‬
‫שלום. את מבינה אותי?‬
‫״היכרות עם תקשורת יום יומית.‬
‫זו בטח הייתה ברכה,״ ‬ ‫אמרה מיסאקה, כשניתחה את המצב.‬
‫מה המספר הסידורי שלך?‬
‫9982.‬
‫נראה שהיא גם מחוברת לרשת של מיסאקה.‬
‫לבשי את זה לעת עתה.‬
‫חוסר הבושה שלה גורם לי למבוכה.‬
‫באמת?‬
‫לא עדיף ללמד אותן קצת בושה?‬
‫זו תהיה בעיה, אם הן יתחילו ‬ ‫להתקומם בגלל רגשות כלשהם.‬
‫אמצעי הבטיחות אינם מושלמים.‬
‫באמת?‬
‫כן, אפילו אם היינו רוצים, אין לנו‬
‫את הטכנולוגיה להשתיל רגשות.‬
‫המכונות האלה תוכננו בידי ‬ ‫איזו ילדה גאונה בשם נונו-משהו,‬
‫והן סוף סוף הגיעו לרמה שניתן להשתמש בהן.‬
‫לילדים יש כל כך הרבה כוחות.‬
‫אני מזיעה כולי.‬
‫אמרי לי, ילדה קטנה, מאיפה השגת את התג הזה?‬
‫ממכונת הפתעות במרכז הקניות.‬
‫המכונה בה מסובבים את הידית ‬ ‫כדי להוציא הפתעה?‬
‫היא לא חשמלית אז הכוחות שלי לא יעזרו לי.‬
‫אבל בכל זאת...‬
‫תראי! תלמידה מטוקיוודאי משחקת במכונה.‬
‫כן! היא בטח מוציאה את ההפתעות עבור הילדים.‬
‫למה זה לא יוצא?‬
‫אתה! לך לפרוט את זה.‬
‫מה? למה דווקא אני?‬
‫אל תתווכח. יש לה עיניים של מטורפת.‬
‫לא היה את זה בפנים.‬
‫את יכולה לקחת את שלי אם...‬
‫נכון! יש עוד אחת מול התחנה!‬
‫מזל טוב!‬
‫תודה!‬
‫מכל הלב.‬
‫תודה לאל.‬
‫אני אלך להביא שקיות!‬
‫גם אני!‬
‫טוב, אולי סוף סוף...‬
‫רגע, מה רציתי לעשות עם זה בכלל?‬
‫האם קרה לך אי פעם שרוח האספנות‬ ‫גרמה לך לנסות להשיג כל דבר‬
‫שקשור למשהו שאת ממש אוהבת?‬
‫אני לא יכולה לשים את זה על החולצה ‬ ‫שלי כמוה. אני מודעת לכך.‬
‫אני יכולה לדמיין את המבט האומלל‬ ‫בעיניה של קורוקו אם אעשה זאת.‬
‫עוד פעם זה?‬
‫אבל אולי זה יתאים לתיק שלי?‬
‫כבר כל כך מאוחר?‬
‫אנחנו צריכות ללכת הביתה.‬
‫לאיפה היום שלי נעלם?‬
‫היי, לכמה זמן את מסוגלת לעצור ‬ ‫את הנשימה מתחת למים?‬
‫עשינו חיים משוגעים היום!‬
‫אבל חופשת הקיץ לא נועדה רק כדי לעשות חיים.‬
‫עליכם להכין שיעורי בית.‬
‫מה קרה, אחות?‬
‫שום דבר.‬
‫בואו נמשיך.‬
‫תודה על היום, אחות!‬
‫בכיף.‬
‫היזהרו בדרך הביתה.‬
‫טוב!‬
‫- נא לעלות -‬
‫מה הייתה התופעה הזאת קודם?‬
‫כוח דומה לשלי.‬
‫זה הרגיש כאילו מישהו מבחוץ ‬ ‫הפנה את הכוח שלי אליי.‬
‫זה לא ייתכן!‬
‫אבל...‬
‫אבל!‬
‫ובכן...‬
‫זה נראה בסדר.‬
‫נשאר רק את זה.‬
‫אין בעיות בשרירים, בסיבולת,‬ ‫ובתפקודי הלב-ריאה.‬
‫אם תעברי את מבחן התקשורת,‬
‫את יכולה להמשיך הלאה, לאימון חוץ.‬
‫מיסאקה כבר למדה הכול, מהזמנת המבורגר‬
‫לסירוב למוכר ברחוב.‬
‫מיסאקה בטוחה בנוגע ליכולות התקשורת שלה,‬
‫והיא מטילה ספק בנחיצותו של המבחן.‬
‫העולם לא תמיד עובד כמו שלמדת בקפסולה.‬
‫חשוב גם לציין שאת עלולה ‬ ‫להיתקל במקורית שלך.‬
‫טוב, לא שזה אמור להפריע לניסוי.‬
‫מה זה ״המקורית״?‬
‫היא המקור של האחיות.‬
‫את יכולה לחשוב עליה כעל אחות גדולה.‬
‫אחות גדולה.‬
‫זה בא מאיפשהו פה.‬
‫מי...?‬
‫- המשך יבוא -‬
‫צריך להשיג לך בגדים.‬
‫הכנו לך בגדים. לבשי אותם.‬
‫לפני הניסוי הבא,‬
‫תוכלי לפנות אותם מפה בבקשה?‬
‫הבנתי.‬
‫- בפרק הבא -‬
‫מה? אותן הפנים, אותו השיער...‬
‫את נראית בדיוק כמוני!‬
‫מי את?‬
‫אחות גדולה, למה את מדברת למראה?‬
‫תרגום כתוביות: ניר סבג‬